Vad tittar du på, då?
Ni måste bort härifrån.
- God morgon själv. - Jag har bett för dig, frun och pojken.
- Men jag kan inte avvärja det som hotar. - Har du sett ett spöke?
Mig och de andra kan de begrava där i stenmassorna.
- Ja, jag har funderat... - Det kvittar.
Men du och hon och ert barn.
Ni har fortfarande en chans.
Åk nu.
Ja.
Kom.
Durant? Öppna! Vi måste prata.
Durant?
Hallå?
Doc? Doc! Såja!
Lugn! Det är jag, Bohannon.
Här. Varsågod. Drick.
Nån försökte döda dig. Såg du vem?
- En av Campbells män. - Du behöver sys. Vi åker till doktorn.
Nej. Nej, nej, nej!
Det ligger sysaker i lådan. Sy några stygn, bara.
Campbell förvånar mig.
- Det här gör nog sjuhelvetes ont. - Jag ska ha vedergällning.
Fördömt! För bövelen, Bohannon!
Världen tar in på vårt försprång. Då menar jag Amerikas regering.
Jag har redan förlorat allt till dem, som du snart gör.
Jävlar, så ont det gör!
Vi har inget mer att hämta här.
- Vi ska ju bara ta oss igenom berget. - Över det.
Och det är det bara jag som kan. Inte du. Inte Delaney.
Bara jag. Har jag fel, kan de begrava oss där uppe under stenblocken.
- Aj! - Det är ändå dit vi är på väg.
Jag borde ha blivit kirurg, inte järnvägsman.
- Järnvägsman? - Det verkar så.
Vad vill du ha av mig?
En signatur.
- Det står ju inget här. - Jag kanske behöver den. Lita på mig.
Kommer de tillbaka, dör du.
Inte om jag dödar dem först.
- Varenda en. - Glöm den tanken för tillfället.
Annars rasar allt ihop över oss.
En del män behöver dödas. Det vet vi båda två, Bohannon.
Tja...
Jag har prövat det, men inte känt mig hjälpt.
Över berget och bort härifrån. Då kommer vi fram.
Grodlåren hoppar ur pannan när man steker dem.
Visst?
Det är ett ångmudderverk. De används vid kanalgrävningarna i öst.
Tyvärr har jag ingen användning för ett ångmudderverk.
- Jag har det. Jag tänkte inte sälja ett. - Vad vill ni sälja, då?
- Ni skulle ju aldrig ge Durant nåt lån. - Förr ligger isen i helvetet.
Men ni kanske kan tänka er att låna ut handpenningen till oss?
- Har ni nån säkerhet? - Nej, frun.
- Sluta. Jag känner mig gammal. - Nej, Maggie.
Men man lägger upp lager av taggtråd i Chicago.
Vi kan förbjuda Union Pacific att transportera det västerut.
Det är ingen säkerhet, direkt.
- Men jag tar det. - Skriv vad du vill. Blir lånet av?
Du får det för din familjs skull. De måste bort härifrån.
Du är den andra som säger det till mig i dag.
- Herregud, kom du i vägen för en häst? - För en av era män.
Heckard, tror jag visst han heter.
- På vilket sätt provocerade du honom? - Provocerade?
Han tog sig in i min vagn och anklagade mig för att ha dödat hans hjärtevän.
- Sen försökte han döda mig. - Jaså.
Ja, han är upprörd över Jessups död.
De stod varandra nära.
Jag var inte inblandad i mordet på Jessup.
Jag ser fram emot att ta ifrån dig järn- vägen. Nöjet försvinner om du är död.
Jag skickade inte Heckard i går.
Jag lovar.
Jag vill ha vedergällning.
Jag förstår det. Jag sätter Heckard på första bästa tåg österut i eftermiddag.
I eftermiddag?
- Det räcker inte. - Det får det göra.
Han sörjer. Du hade tur som överlevde.
Adjö.
Jag orkar inte längre, Abby. Ställ Durant till svars.
- Jag är för svag. Han skrämmer mig. - Saknar du styrkan eller övertygelsen?
- Tvivlar du? - Mina tankar äcklar mig. Jag kan ha fel.
Det får vi aldrig veta. Din far försvann spårlöst.
- Kriminalpolisen verkade säker. - Han var här i en dag.
Åk hem och sörj med din mor. Det kanske skänker dig lite tröst.
- Här sitter du bara och är olycklig. - Och gör dig olycklig.
Jag telegraferar om jag får reda på nåt.
Skriv brev.
Inte för vågade, ifall mor öppnar dem.
Vad är det?
Du har svårare att lämna Durant än mig.
Men åk, för all del.
Jag vet att du ber för mig... eller oss.
Bönerna blev besvarade. Jag får ett lån till en maskin som tar sig över berget.
Om några veckor behöver vi aldrig se Wyoming mer.
Får jag nånsin träffa min familj igen?
- Om du verkligen vill. - Det vill jag.
Då så.
Vi tar tåget. Vid det laget har jag en egen vagn.
Privat? Kommer pojken och jag att vara där?
- Det var så jag menade. - Cullen!
Elam!
Herregud!
Elam? Det är jag, Cullen.
- Ser du mig? - Ja. I min väg.
Nåt har lämnat sina spår. En björn?
- Jag är Björndödaren. - Ja.
Ja, det ser inte bättre ut. Är det dina fruar?
Va?
Hör du, jag har också en fru.
Kan du tänka dig? Och en son.
- Elam? - Vad sa jag?
- Vill du köpa slavar? - Hjälp oss.
Tyst. Svara bara på tilltal.
Nå?
Elam, jag vet inte vad som har hänt dig...
- men rid inte in i Cheyenne. - Jo, det ska jag.
Jaha... Jo...
- Vi har ett auktionshus. - En slavmarknad?
Slå läger här så länge. Jag hämtar dig och slavarna när marknaden öppnar.
Det blir väl bra?
Då så.
Det är en tredjeklassbiljett.
Ute. Två par.
Och du, min vän, du bluffar.
- Jag synar din dollar. - Kom. Det är bråttom.
- Så lägligt. Fast nu åker jag ut. - Elam är här.
Vänta.
Nåt har hänt.
- Nåt hemskt. Han är inte sig själv. - Jag vill träffa honom.
- Lyssna. Han är rubbad på nåt sätt. - Det struntar jag i.
Jag har sett sånt i krig. Ibland är det bättre att dö.
- Va? Vi pratar ju om Elam. - Jag vet.
Men jag vill bara tala om att du måste ta det varligt.
Han har fel på minnet. Han känner inte igen mig, men kanske dig.
- Tänk att han är tillbaka. - Det kanske han inte är.
Abby? Vad gör du här?
- Jag ska åka hem till Boston. - Dit går inte det här tåget.
- Det är ett privat tåg. Du måste av. - Snälla Thomas.
Jag måste fråga dig en sak.
Varför säger folk att du hade nåt att göra med fars försvinnande?
- Det gör de väl inte? - Jo. Till och med att du dödade honom.
Jo. Jag dödade din far, Abby.
Vill du veta hur? Och varför?
Elam?
Elam. Det är Eva.
Det är jag.
Har du varit hos Arapahoerna?
Vem tillhör du?
- Vi brukade tillhöra varandra. - En slav kan inte äga en slav.
Leta reda på din herre. Om du inte har rymt.
- Du får hälarna uppskurna. - Elam...
- Varför vill jag göra dig illa? - Det var nåt jag gjorde mot dig.
Jag vill ha dig. Och jag vill göra dig så illa.
- Jag klandrar dig inte. - Jag vill veta vem som äger dig.
- Ingen. - Du ljuger!
- Jag följer med om de får gå. - Nej.
- Elam! - Elam, lyssna.
Det här med att köpa, byta eller sälja. Det kommer inte att hända.
Det är andra tider nu. Det tillåts inte.
- Jag tillåter det inte. - Ingen har frågat dig.
Jag känner dig inte ens.
Upp med er! Kom nu! Kom! Nu går vi till marknaden! Så!
Han investerade mycket av era stats- finanser i järnvägen - på min inrådan.
När utdelningen uteblev, blev han desperat.
Det var mitt fel.
Han var väldigt pessimistisk lagd.
Han bönföll mig om hjälp, men jag kunde inte ge nån.
En natt försvann han bara.
- Jag befarar det värsta. - Att han tog sitt liv?
- Vill du att jag ska tro på det? - Han hade försökt en gång tidigare.
Men han är inte glömd.
Han ger mig styrka under mina egna mörkaste nätter.
Ljuger du för mig nu?
Nej, Abby. Nej.
Dödade jag din far genom mina järnvägsdrömmar?
Kommer jag att ångra det så länge jag lever? Definitivt.
Är jag en mördare?
Självklart inte.
- Har det hänt nåt? - Jag går och ser efter. Stanna här.
Vill nån bjuda på de här slavarna? Nå?
- De har bra stamtavlor. - Får man känna på varorna?
- De är bra att avla på. - Åk hem, din fulla svarting.
Kan nån få slut på det här?
Jag behöver ett bud.
- Ge mig ett bud! - Jävlar. Vänta här.
De producerar fina barn. De jobbar hårt.
De jobbar hårt från morgon till kväll.
Skilj negern från hans fångar.
- Om han inte ger sig, så döda honom. - Vad tänker du göra?
Skilja negern från kvinnorna.
- Om han fortfarande inte ger sig... - Vänta. Det är nog inte rätt taktik.
Rör aldrig mer vid mig.
Ingen handlar med människor i min stad.
Vare sig det gäller en squaw, en vit kvinna eller en förvirrad neger.
- Han har ju inte gjort nåt. - Jo. Han vill begå ett vidrigt brott.
Och dem har han kidnappat.
Han är ju en fara för allmänheten.
Mr Campbell.
Ni är själv krigsveteran. Ni vet vad våld kan leda till.
Främst om man saknar viljestyrka och har en våldsam läggning.
Negrer är en underlägset släkte, men de är trots allt mänskliga.
Det var därför vi slogs mot er.
För emancipationsproklamationen och för konstitutionen.
Han delar de rättigheterna.
Han är inte sig själv. Han slåss om han blir trängd.
Då är det ett val han gör.
Täck sidorna om han försöker fly.
Den där mannen...
Det är min vän.
Okej. Du får en kvart på dig att avsluta den här farsen.
- Hallå! Vad fan händer? - Här ska du av.
Det här är ju ingen station. Vad gör du?
Du är dödens! Vet du vem jag är?
- Vet du vem jag är? - Jag vet det.
- Varför är mrs Delaney på tåget? - Vi såg henne inte.
Vi åker till Cheyenne när jag är klar.
Titta! Hon avlar fina barn.
Hon är allt man kan önska sig. Bra för avel och arbete.
Vad tänker du göra?
Se på henne.
Berätta vem han är.
- Flytta på dig. - Elam!
Elam! Titta noga på mig. Jag är Cullen Bohannon.
Jag har hört talas om dig.
Vi har varit vänner länge.
Ska du sälja slavar? Är det där din?
Det här är ingen slavmarknad, och varken Charleston eller New Orleans.
Det här är Cheyenne. Vet du egentligen var du är?
Försöker du lura mig?
Jag försöker rädda ditt liv, för fan.
Kom.
Gå hem med er. Det här är ingen freakshow.
- Finfina! Friska! - Stick, grabben.
- Mr Campbell! - Ja?
Låter ni mr Bohannon ensam ta hand om det hela?
Det är intressant att se Bohannon stå inför det monster han själv har skapat.
- Intressant? Kvinnorna riskerar livet. - Det vet jag nog.
- Mina män ska inte skrämma negern. - Han heter Elam Ferguson.
En hedervärd man. I alla fall när jag kände honom.
Upp med huvudet! Se lite värdig ut!
Försöker du göra dig viktig? En fin neger?
Inget i hans förflutna räddar honom från ödet i dag.
Och att döda en neger får väl er att framstå som mäktigare?
De där kvinnorna riskerar väl livet? Det anser vi väl båda två?
Nu måste ni ge mig ett bud.
Det räcker inte.
Kom ihåg att de står med dragna vapen.
Se så! Bjud på kvinnorna!
- Herregud. - Visa ansiktet!
- Vad gör du? - Elam!
Min bror!
Jag visste att du skulle känna igen mig. Välkommen tillbaka.
- Skönt att se dig. - Detsamma. Är du klar här nu?
- Du måste hämta en sak. - Visst.
Gå till stora huset och be mamma om nåt för huvudet. Det börjar värka.
Spring iväg, nu. Hon är nog i köket så här dags.
- Spring nu. - Det går fortare om du följer med.
Nej, för katten. Du vet vad frun tycker om att se mig i stora huset.
- Spring iväg, nu! Jag är upptagen. - Elam.
Herregud, du måste lyssna. De dödar dig om du säljer kvinnorna.
Visst. De tänker försöka. Men en sak vet de inte.
Ingen kan döda mig längre, Mo.
- Ingen! - Vad hette jag?
Okej. Moses, då. Spring iväg, nu. Se så!
Tiden är ute.
Elam! Elam!
Får jag prata med honom! Det är mig han vill åt.
- Eva, han dödar dig. - Den risken tar jag.
Våra lagar ska skydda oss från andra. Och från oss själva.
- Han på taket har ett gevär. - Miss Ellison!
- Jag kan inget göra. - Säg nåt till guvernören.
- Jag har ingen auktoritet. - Det är ju min Elam!
Kvinnorna här riskerar livet.
Ni tycker väl att han borde dö? Visst gör ni?
Nu måste du lyssna på mig. Hallå!
Du måste släppa kvinnorna. Männen står redo att skjuta dig.
Elam!
Jag heter Paduwah-wuhtokwenuh.
Björndödaren.
- Jag äger övernaturliga björnkrafter. - Du heter Elam Ferguson.
Du är polis vid järnvägen. En lagens man.
Du och jag... vi har upplevt saker, vi.
Vi har tagit itu med onda män.
Och vi hittade ditt förlorade barn. Och spöade skiten ur varandra.
Vi är vänner för livet.
Du hade slavar.
Ja. För länge sedan. Då var du också en slav.
Men nu är du fri. Det är alla.
De här kvinnorna också. Fria.
Elam, låt mig hjälpa dig. Hör du... Hör du, det är ingen fara.
Ingen fara...
Lyssna nu. Du kan väl ge mig kniven?
Allt är bra. Hör du...
Släpp kvinnorna, nu. Det kan du väl?
Får jag...
Jag heter Paduwah-wuhtokwenuh.
Björndödaren.
Jag har magiska krafter. Jag har magiska krafter!
Cullen! Nu går du därifrån!
- Cullen! - Hundra dollar.
- Jag bjuder hundra. Jag har pengar. - Slavar köper inte slavar.
- Det har jag ju sagt. - Byteshandel, då? Snälla Elam.
- Ta mig! - Det är ju hon!
- Tyst! - Kvinnan du letar efter.
- Där! - Nej!
Det är inte alls hon! Det har jag ju sagt! Det är inte hon!
Elam!
Upp med er! Upp, då!
Mig rymmer ni inte från!
- De är mina! - Rid härifrån.
- Skjuter de, försöker jag täcka dig. - Du är inte min chef.
- Nej. Din vän. - Du är en vit djävul.
Du har tagit och tagit från mig och de mina. Men i dag får du betala!
Elam, gör inte så här. Jag slåss inte med dig.
Hämta hans häst.
Snabbt upp!
Vakna!
Vakna då!
Hör du.
Förlåt.
Han gick för att leta efter dig.
Vad gav dig rätten att göra det?
Va?
Du såg ju själv.
Vad gav dig rätten att göra det?
Halt.
Snälla ni.
Ställ mr Ferguson på vagnen.
Vill du följa med?
Det är inte där han finns.
Cullen?
Snälla, gå din väg.
Snälla du.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få ditt eget konto gratis. Skriv till oss på hunddawgs@gmail.com